Николай Лилиев
Тревожната ми сянка не буди…

chitanka.info

ТРЕВОЖНАТА ми сянка не буди,

че в моя сън проблясват озарени

безкраен свод разискрени звезди

и две очи усмихнати над мене.

А вън са те, тълпите, вън са те,

подгонени от свойта вечна жажда,

и техний брой в безумие расте,

и техний брой безумието ражда.

И като присмех над светата скръб,

и като присмех над града господен,

провисва месецът, изострен сърп,

в сърцето на света забоден.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.